Hastingse, prijatelju, recite mi
je li dići engleski parlament u zrak grijeh ili plemenito djelo?
Uzalud me pitate! Nikad nisam bio za politiku.
Gdje je gđa Japp? - Ne podnosi vatromet.
Buka uznemirava mnoge tankoćutne dame. - Možda.
Ali mislim da ona prije ne voli da se ljudi zabavljaju.
UMORSTVO U ULIČICI
Ali večer je sjajna za ubojstvo!
Ne bi se znalo je li pucanj iz pištolja, ili vatromet.
Nije tako dobra ako se odlučite za davljenje. - Istina.
Ili trovanje. - Da.
Vučete me za nos! - Da, nježno vas vučemo za nos.
Ipak mislim da je sjajna noć za ubojstvo.
Ostavljam vas. Ovdje garažiram auto.
Laku noć, viši inspektore! Laku noć, Poirot. - Laku noć!
Laku noć!
Lakše malo, dečki!
Nemojte zaboraviti zubara u 11 h, g. Poirot!
Hercule Poirot ne treba zubara. - Već ste ga jedanput otkazali.
Zubi su mi savršeni. Bilo bi ih svetogrđe dirati!
Učinite nešto s mojim ovratnicima! Praonica radi za moje neprijatelje!
Stan Herculea Poirota. - Molim Poirota. Ovdje Japp.
Viši inspektor Japp. Ovdje je.
Dobro jutro, viši inspektore! - Dogodilo se nešto neobično.
Sjećate se, sinoć smo stali na kraju Bardsley Garden Mewsa?
Gdje vaš prijatelj Hastings drži auto.
Hastings je govorio kako bi vatromet prikrio zvuk pištolja.
Netko je to učinio! - Stvarno?
Čini se da je samoubojstvo. Ali nisu posve zadovoljni njime.
Nađimo se ondje za 1 h.
Otkažite sve moje prijepodnevne sastanke.
Ali...
Hvala što ste došli. - Nema na čemu.
Ali otkazao sam važnu obavezu da bih bio ovdje.
Pokojnica je gđa Allen.
Živjela je s prijateljicom gđicom Plenderleith.
Ona je profesionalna fotografkinja ili takvo nešto.
Gđica Plenderleith bila je na selu i kad se vratila,
našla je prijateljičina vrata zaključana.
Kucala je i zvala je, ali bez odgovora.
Uzbunila se i nazvala policiju.
Naši su dečki provalili i našli gđu Allen na podu prostrijeljene glave.
Onda, Brett, u čemu je problem? - Položaj je u redu.
Ako se ustrijelila, vjerojatno je kliznula sa stolice u taj položaj.
Ali? - Problem su otisci prstiju na pištolju.
Samo dio otiska palca i kažiprsta.
Kao da je netko nevješto pritisnuo prste umrle osobe na pištolj.
Pištolj u lijevoj ruci, rana na lijevoj strani. Bila je ljevakinja.
Izgleda kao da drži pištolj, ali on joj zapravo samo leži u ruci.
Još nešto? - Prozor je zatvoren, vrata zaključana.
Nismo našli ključ.
Što je ovo?
Možda nešto znači.
Upada li vam što u oči? - Gledao sam sat.
Izgleda skup.
Utorak, 5. studenog.
Otkad je mrtva? - Umrla je sinoć oko 23.30.
Nema traga pisanja oproštajnog pisma. - Ne.
Čini se da je jedini problem nestali ključ.
Da je ovdje, ne bismo oklijevali da smrt proglasimo samoubojstvom.
Sigurno ste u strašnom šoku, gđice Plenderleith.
Još ne mogu vjerovati. - Bit ćemo kratki.
Već ste rekli inspektoru Jamesonu kako ste jutros našli truplo.
Otputovali ste za vikend? - Da. U petak u podne.
Oprostite, kad ste sobu našli zaključanu, zvali ste policiju.
Niste li pomislili da je nekamo otišla i zaključala vrata?
Zašto bi to učinila?
A i ostavila bi mi poruku. - A nije ostavila poruku? - Naravno da nije!
Pričajte mi o gđi Allen. - Upoznala sam je kad se vraćala iz Indije.
Tražila sam sustanarku.
Svidjele smo se jedna drugoj. - A muž?
Ništa spektakularno. Mislim da je pio.
Umro je godinu-dvije nakon vjenčanja.
Znate li je li gđa Allen imala financijskih teškoća? - Nije.
Je li imala nekog muškog prijatelja ili prijatelje?
Bila je zaručena ako je to odgovor na vaše pitanje.
Kako se zove zaručnik?
Bože! Nisam rekla Charlesu! - Tko je Charles?
Zaručnik. Charles Laverton-West, zastupnik iz Hampshirea.
Trebala sam ga nazvati. - Mi ćemo otići k njemu.
Ali, koliko znate, nisu se svađali?
Čudila bih se da jesu. Barbara nije bila svadljiva.
Što vi mislite o g. Lavertonu-Westu?
Mlad je, ambiciozan, dobar govornik, napredovat će u životu.
A koje su mu mane?
Mislim da je običan i pompozan. - To nisu ozbiljne mane.
Mislite? - Vama možda jesu.
Ali gđi Allen...
Ne bi ih zamijetila.
Voljeli ste prijateljicu?
Jako.
Ovo vam je sigurno teško, ali moramo vas još nešto pitati.
Gđa Allen bila je ljevakinja? - Ljevakinja?
Mislim da nije.
Ne. Sigurna sam da nije bila. - Stvarno?
Metak je u lijevoj sljepoočnici i pištolj je bio u lijevoj ruci.
To niste zamijetili kad ste našli truplo? - Nisam.
Bilo je grozno, nisam ništa zamijetila! - Razumljivo.
Ali sumnjam da bi se dešnjakinja ustrijelila lijevom rukom.
Jeste li to kad vidjeli?
Nisam. - Nije vaše ni gđe Allen?
To žene obično ne nose. - Znači, prepoznajete ovo?
Ne. Ali znam što je.
Polovica puceta za manžete.
Hastingse! - Kad pričvrstimo filtar,
ulit ćemo novo ulje i ići će kao dobro podmazan sat.
Hastingse! - Zdravo!
Što radite? - Malo radim na autu.
Ali trebali ste se raspitivati kod susjeda. - Jesam.
Freddie! Freddie mi pomaže promijeniti uljni filtar.
To će zasad držati. Možemo bolje učvrstiti kad stavimo brtvilo.
Ovo je g. Poirot. - Kako ste, šefe? Ja sam Freddie Hogg.
Zdravo, Freddie. - Freddie ima obavijest.
Jesi li sinoć nešto vidio? - Gđa Allen ubacila je pismo oko 18 h.
Oko 21.30 dovezao se automobil. Standard Swallow.
Kanta, ali izgleda elegantno.
Izašao je muškarac od oko 45 g., dobro građen, vojnička držanja.
Već si ga vidio? - Nekoliko puta.
Tamnoplavi kaput, kratki brkovi. Ostao je 1 h. Izašli su zajedno.
Vidio si kad je otišao? - Sve ja vidim!
Čuo si što su rekli? - Jesam. Rekao je: Razmisli i javi mi.
Ona je nešto odgovorila, a on je pozdravio.
Razgovarali su srdačno? - Valjda, sa šminkerima se nikad ne zna.
I nisi čuo što je gđa Allen rekla? - Nisam. Bila je iza vrata.
Dobro razmisli prije nego što mi odgovoriš na sljedeće pitanje.
Ako ne znaš odgovor ili se ne sjećaš, reci. Jasno? - Pitajte!
Tko je zatvorio vrata, gđa Allen ili gospodin?
Mislim gospođa. Ne! On!
Povukao ih je i zalupio i brzo ušao u auto.
Izvoli, momče! Pametan si! Evo ti 6 penija.
Baš ste ljubazni. Ne biste mi mogli dati šiling? - Briši!
Viši inspektor Japp i g. Poirot.
Dobar dan, gospodo. Čemu mogu zahvaliti?
Nažalost, nećete nam biti zahvalni. Nosimo lošu vijest.
Recite. - Riječ je o gđi Allen. Barbari Allen.
Što s njom? No, recite!
Mrtva je. - Mrtva?
Ne mogu vjerovati! Što se dogodilo?
Čini se samoubojstvo. Je li gđu Allen išta brinulo?
Ne, baš ništa! Bili smo zaručeni.
Da, znamo. - Ne mogu vjerovati! Mrtva?
Kako?
Ustrijeljena. - Ustrijeljena?
Blagi Bože! Nadam se da novinari to nisu saznali. - Ne bih znao.
Mogu li samo pitati...
Da. Hvala. Čekat ću. To je premijer.
Imat ću pitanja. - Dogovorite se s mojom tajnicom. Da, ovdje sam.
Hoću. Žao mi je što sam donio tako lošu vijest.
Oprostite, monsieur. Primite moju najiskreniju sućut.
Da, dobro. Hvala.
Glavu gore. To je engleski način. - Divno!
I nače, je li gđa Allen bila ljevakinja? - Ljevakinja?
Mislim da nije. Ne znam jesam li ikad...
Ne, bila je dešnjakinja, siguran sam. Premijeru...
Ni govora, premijeru.
Da, sve je spremno.
Kakva punjena ptica! Ne, kuhana riba!
Dobro ste rekli. Više mu je stalo do novina, nego do zaručnice.
Plenderleithica je imala pravo.
Ali naočit je. Nekim se ženama sigurno sviđa.
Možda. Ali ne smiju imati smisla za humor.
Najvažnije je da se svi slažu da je gđa Allen bila dešnjakinja. - Da.
Ali ne smijemo naprečac zaključivati.
Pustite zaključivanje naprečac! Ovo je ubojstvo!
Praonici Buldog.
Poštovani,
opet sam prisiljen
izraziti vam
svoje nezadovoljstvo
vašim škrobljenjem mojih ovratnika.
Pozivam se na svoje upute
od 2. ožujka 1935.
I kasnija pisma...
Potražite ih u arhivi i nabrojite. - Sva?
Sva! Ovo je postalo ozbiljno!
Problem je u tome što oni ne razumiju pisma. - Zašto?
Kinezi su.
Praonica Buldog je kineska? - Jest.
Kamo ide ovaj svijet? - Ne bih znala reći.
Ali kad dečko donese vaše rublje, traži da mu objasnim pismo.
A vi mu ga objasnite? - Ne. - Zašto?
Ne znam kineski.
I što mu kažete? - Kažem...
On ovratnik ne doblo škrobiti.
Pokažem mu ovratnike i kažem.
Hastingse, bili ste nekoliko godina u Kini. - Svakako. Krasni ljudi.
Jeste li kad imali problema s rubljem? - Jesam.
I što ste rekli? - Rekao sam: On ovratnik ne doblo škrobiti.
Pitala sam satnika jer sam znala da je bio na Istoku.
Ali moji ovratnici nisu ništa bolji!
Kad razmislim, nisu bili ni moji!
Gđice Lemon.
Kupite spuštene ovratnike. Mnogo su moderniji.
Moda? Mislite da se Poirot zamara modom?
To vidim. - Spušteni je ovratnik simptom propasti sivih stanica!
Došao je viši inspektor Japp. - Ona je vani.
Dobro jutro, viši inspektore! - Dobro jutro.
Tko je vani? - Plenderleihica. Igrala je bridž u Essexu do ponoći.
Moramo odustati od sumnje u nju. - To je razočaranje.
Još ste uvjereni da je riječ o ubojstvu?
Nema sumnje!
Htio sam vas nešto pitati. Što ste njuškali kad smo ušli u sobu?
Prehlađeni ste? Mislio sam da su vam male sive stanice u mozgu.
Nemojte reći da imate i bolji nos od svih drugih!
To je bio samo dim cigarete. - Nisam ga nanjušio. - Ni ja.
U pepeljari je bilo devet opušaka. Šest virginia i tri turska.
A vaš ih je nos prepoznao bez gledanja?
Moj nos nema s tim veze. Nije ništa nanjušio.
Ali mozak je sve registrirao? - Bilo je nekih naznaka...
Varam li se ili opet idemo lijepoj gđici Plenderleith? - Idemo.
Iz sobe je nešto nedostajalo.
A nešto je dodano.
Znate li što me brine? - Da.
Kako da? - Vidio sam da ste gledali odreske čekova gđe Allan.
Nije dobro biti tako pametan!
Zamijetili ste da je gđa Allen u ponedjeljak podigla 200 L.
A prije 3 mj., 6. kolovoza još 200 L. - Doista? - Da.
A moji dečki nigdje u kući nisu našli 200 L.
Nažalost, slučaj više ne smatramo samoubojstvom.
Ne? - Budući da vaša prijateljica nije bila sklona samoubojstvu,
moramo razmotriti i alternativu. Ubojstvo.
Ubojstvo? Sigurni ste?
Grozno! - Možda. Ali je li nemoguće?
Valjda je moguće.
A za ubojstvo trebamo motiv. - Pitajte što god želite.
Ali ne znam kako bih vam mogla pomoći.
U ponedjeljak je gđa Allen imala gosta.
Opisali su ga kao 45-godišnjaka vojničkog držanja, elegantnog,
s brkovima, koji vozi Standard Swallow. Znate li tko je on?
Čini se kao bojnik Eustace. - Tko je bojnik Eustace?
Poznavali su se u Indiji. U zadnjih godinu dana povremeno dolazi.
Bio je prijatelj gđe Allen?
Tako se ponašao. - Bi li vas čudilo da je ucjenjivao gđu Allen?
Pa da! To je bilo to!
Pretpostavku smatrate uvjerljivom? - Kako se toga nisam sama sjetila!
Da mi je bar rekla! Poslala bih ga dovraga.
Ali on bi možda otišao g. Lavertonu-Westu?
Da, istina je.
U kojoj bi sobi gđa Allen primila gosta? - Vjerojatno ovdje.
Ali ako je htjela napisati ček, odvela bi ga gore.
Nije bilo čeka. Gđa Allen je u ponedjeljak podigla 200 L.
Dosad nismo uspjeli naći ni traga novcu.
Ali voljeli bismo pogledati još jednom. - Gdje god želite. - Hvala.
Biste li sjeli? - Hvala.
Cigaretu? - Vrlo ste ljubazni.
Ormar ispod stuba...
Zaključan je. - Vidim. Molim vas ključ.
Ne znam gdje je. - Baš šteta!
Ne bih volio razvaliti bravu. - Ne.
Možda je gore.
Uspjela sam ga naći. - Izvrsno!
Zaključavamo ga da nam ne kradu kišobrane i slično.
Pametno!
To je moje!
Jučer sam ga donijela. Unutra ne može biti ničega.
Za svaki slučaj.
Nema ničega. - Nije ni moglo biti.
Oprostite što vam dodijavamo. - To nije moglo čekati?
Ovakva je istraga često neugodna. - Da bar ima rezultata!
Znate li zašto si je gđa Allen oduzela život?
Možda bi bilo jasnije ako vam kažem da je ubijena.
O čemu govorite? - Znate li tko bi imao motiv... - Ne! To je bizarno!
Ne mogu to ni pomisliti! - Nije spominjala neprijatelje?
Nikad.
Poznajete li bojnika Eustacea? - Eustace?
Eustace?
Da. Sjećam se. Upoznao sam ga kod Barbare. Gđe Allen.
Sumnjiv tip! To sam i rekao gđi Allen.
Ne bih volio da nam poslije vjenčanja dolazi u kuću.
Moram se odjenuti. - Što je gđa Allen rekla na to?
Složila se. Vjerovala je u moju prosudbu.
Da je postala moja žena, mnogi njezini stari prijatelji
postali bi neprikladni. - Shvaćam.
Gdje ste vi bili u noći 5. Studenog? - Gdje sam ja bio?
Ja? - Rutinski postupak. Moramo sve pitati.
Mislio sam da je čovjek na mom položaju iznimka.
To baš ne ide tako.
Dobro. Da vidimo.
Bio sam u Parlamentu do 22.30. Prošetao sam uz Temzu.
Gledao vatromet. - Sva sreća da danas nema barutnih urota!
Onda sam otišao kući. - Kad ste stigli?
Oko 23.15 ili 23.30.
Je li vam netko otvorio vrata? - Nije.
Jeste li u šetnji sreli nekoga? - Nisam.
Kakav alibi! - Tako je slab da mora biti autentičan.
Ne brine me on, nego Plenderleithica.
Još me zanima zašto se tako uzrujala zbog one aktovke.
To je nešto za vas. Volite slijediti trivijalne tragove.
Tajna lutajuće aktovke. Obećava!
Je li bojnik Eustace u klubu?
Bojnik Eustace? - Da. - Viši inspektor Japp, Scotland Yard.
Da?
Piće? - Ne, hvala. Možemo li razgovarati?
Možemo. Hajdemo onamo.
Izvolite sjesti.
Nemam često čast razgovarati s višim inspektorom.
Ne, hvala.
Pušite turske? - Da.
Radije biste Virginiju? Imam i njih.
Negdje. - Ne, ove su dobre, hvala.
Mislim da poznajete gđu Barbaru Allen. - Da.
Tužan slučaj! Vidio sam sinoć u novinama.
Upoznali ste je u Indiji? - Da. Prije dosta godina.
Jeste li poznavali i njezina muža? - Ne, Allena nikad nisam sreo.
Ali znali ste nešto o njemu?
Samo sam čuo da je bio mustra.
Ali to su samo glasine. - Gđa Allen nikad nije govorila o njemu? - Nije.
Jeste li vidjeli gđu Allen navečer 5. studenog?
Jesam. - Bili ste u njezinoj kući? - Jesam.
Tražila je savjet o ulaganjima.
Nije dala naslutiti da razmatra samoubojstvo? - Ni govora!
Na rastanku sam rekao da ću je nazvati da idemo u kazalište.
Nazvat ćete je? To ste zadnje rekli? - Jesam.
Neobično! Čuo sam da ste rekli nešto posve drugo.
Čuo sam da ste zapravo rekli:
Razmisli i javi mi.
To nije baš isto.
Rekao sam joj da razmisli kad je slobodna.
Ne mogu se sjećati svake riječi.
Oprostite, bojniče. Deidre kaže da trebamo još gina iz ormara.
Izvadi dvije boce, Trevore.
Vi ste vlasnik? - Da bar! Ovo je pravi zlatni rudnik.
Kažete da je gđa Allen tražila savjet o ulaganju.
Je li vam možda povjerila 200 funti?
Što time želite reći? - Podigla je s računa 200 L u gotovini.
Dobila je neke novčanice od 5 L. Mogu se pronaći po brojevima.
Pronađite ih! Prokleti bili!
Pronađite ih, baš me briga!
Je li novac bio ulaganje ili ste je ucjenjivali? - Kako se usuđujete?
Evo kako je bilo. Otišao sam k njoj.
Prvo sam nazvao. - Kada ste stigli onamo?
Oko 21.30. Sjedili smo i razgovarali. - I pušili?
Da. Zar u tome ima nečeg lošeg? - Gdje ste razgovarali?
U boravku. Sjedili smo i prijateljski razgovarali.
Otišao sam malo prije 22.30. - I sve ste vrijeme bili u boravku?
Jesam. - Niste išli na kat u sobu gđe Allen? - Nisam.
Smijem li pogledati vaša puceta za manžete? - Puceta?
Možete odbiti. - Ništa ne skrivam.
Kad se to dogodilo? - Što? - Jedno je slomljeno.
Jutros sam zamijetio. Ne vidi se ako ovu stranu okrenem unutra.
Biste li vas čudilo da se to dogodilo kod gđe Allen?
Ne poričem da sam bio ondje. - Puce smo našli u njezinoj sobi.
U sobi u kojoj je ubijena
i gdje je netko pušio istu vrstu cigareta koje vi pušite.
Pokušavate mi podmetnuti ubojstvo? Nisam se vraćao k njoj.
Niste trebali. Bila je mrtva kad ste otišli. - Ne, čekajte!
Netko je čuo kako na vratima razgovaram s Barbarom.
Vi ste govorili i hinili da slušate njezine odgovore.
Stari trik! - Bože! Nije istina!
Roberte Erskine Eustace, molim da dođete sa mnom u postaju.
Zdravo! - Da, dušo?
Mogu li razgovarati s gđicom Plenderleith? - Nije ovdje.
Otišla je igrati golf. - Golf?
Zamislite! A sirota gđa Allen još leži u mrtvačnici.
Da. To je jako teško. Oprostite, gospođo... - Pierce.
Ja sam Hercule Poirot.
Čula sam za vas! - Polaskan sam.
Imam problem. Bio sam ovdje s višim inspektorom Jappom.
Zaboravili smo pretražiti jedan dio kuće.
Pitam se bih li... - Naravno! Samo uđite!
Vrlo ste ljubazni! Hvala.
Moj će muž biti presretan kad mu kažem za vas!
Uvijek čita o vašim podvizima. - Lijepo. Smijem li? - Samo izvolite!
Natjerao bi vas da se propijete čitajući te gluposti u novinama.
Gđo Pierce, gdje gđica Plenderleith igra golf?
Jeste li sigurni da je to u redu, satniče?
Poirot je strah i trepet igrališta za golf u cijeloj Europi!
Imate li slučajno potvrdu o hendikepu? - Ne, dobro sam.
Negdje bi trebala biti rupica u koju moram gurnuti lopticu.
Vidite li onu ondje zastavicu?
Ne. - Ispred velikog stabla. Crvenu mrljicu.
Da. Izvrsno! - Ondje je rupa. - Ne.
Nećemo dugo!
Sad je samo morate udariti ovim.
Dajte! Samo nježno.
Smijem li udariti zastavicu? - Smijete.
Mislim da ipak neće udariti zastavicu.
Kakav peh!
Nećemo stići gđicu Plenderleith. Prespori ste!
Ne možemo je stići, krenula je prije sat i pol.
Možemo je vidjeti na povratku na nekoj paralelnoj rupi.
Prestanite već jednom kopati po kantama za smeće!
Ne opet! - Ovaj je treći.
Netko ima loš dan. Ljudi lome štapove. - Tri na tri rupe?
Onda što? - Gđica Plenderleith rješava se štapova za golf
na mjestu gdje je mislila da ih nitko neće zamijetiti.
Bojnik Eustace nije ubojica!
Opet ste izgubili lopticu? - Tiho! Sakrijte se!
Pogledajte!
Dovoljno smo vidjeli. Nažalost, moram napustiti zanimljivu partiju
i nazvati višeg inspektora Jappa.
Zašto bi prisebna mlada žena u jezero bacila skupu aktovku
s časopisima i kamenjem da bi lakše potonula?
Ne trebate više razbijati glavu. Odgovor stiže!
I zašto je slomila dobre štapove za golf?
Cijelu noć nisam spavao razmišljajući o tome. - Jadni Japp!
Gđica Plenderleith, g. Poirot. - Hvala, gđice Lemon.
Oprostite što kasnim. Dolazim s Barbarinog pokopa.
Hvala što ste došli. Izvolite sjesti.
Imamo vijesti za vas. - Čitala sam u novinama.
Uhićen je bojnik Eustace. Znači, ipak je bilo ubojstvo?
Da. Namjerno uništavanje neke osobe.
A sada ću vam reći kako sam došao do istine.
Ima svoje metode. Ja ga puštam.
Prvo, miris cigaretnog dima. - Koji ja nisam osjetio. - Točno!
Lako je u pepeljari bilo čak devet opušaka.
Bilo je jako čudno što je soba tako mirisala. Posve svježe.
Na to ste ciljali!
Zatim sam zamijetio pokojničin sat. - Zašto?
Bio je na desnoj ruci. Ljudi sat češće nose na lijevoj.
Sad dolazim do pisaćeg stola. - To sam i očekivao.
Blok s bugačicama imao je na vrhu čist, nedirnut list.
Zato što Barbara taj dan nije pisala pisma.
Jest! Freddie ju je u 18 h vidio kako nosi pisma. - Bravo!
Što se dogodilo s listom kojim je upila tintu s pisama?
Na stolu je bio još jedan zanimljiv detalj.
Sjećate li se rasporeda?
Dopustite.
Tintarnica i bugačica na sredini.
Pera za pisanje lijevo,
kalendar i guščje pero desno.
Da? - Ne vidite?
Pera za upotrebu bila su slijeva.
Zar nije uobičajeno da budu zdesna? Bliže desnoj ruci?
Zato sam zamislio sliku.
Gđica Plenderleith dolazi kući nakon vikenda.
Otvara vrata i nalazi prijateljicu mrtvu s pištoljem u ruci.
Barbara!
U lijevoj jer je bila ljevakinja
Iako se gđica Plenderleith trudila da nas uvjeri da je dešnjakinja.
Našli ste i pismo naslovljeno na sebe.
Pretpostavljam da je bilo dirljivo pismo o nesretnoj mladoj ženi
koju je ucjena prisilila da si oduzme život.
Tada vam je sinulo. Kaznit ćete ga!
Uzeli ste pismo i gornji list bugačice.
Zatim ste otišli dolje, zapalili vatru i oba papira bacili u plamen.
Odnijeli ste pepeljaru gore
kako bi izgledalo da je dvoje ondje razgovaralo.
Nasmiješila vam se sreća.
U boravku ste našli dio puceta za manžete bojnika Eustacea.
I to ste odnijeli gore računajući da će to biti završni dokaz.
Uzeli ste pištolj iz njezine lijeve ruke.
Obrisali ste ga i vratili joj ga u ruku.
Zatvorili ste prozor i zaključali vrata.
Nitko nije smio posumnjati da ste dirali sobu.
Tako se nastavlja. To je bilo lukavo.
Lukavo ubojstvo.
Jer to je bilo ubojstvo.
Pokušaj ubojstva bojnika Eustacea.
Nije bilo ubojstvo, nego pravda! Otjerao je Barbaru u smrt!
U Indiji je iz veze s oženjenim muškarcem rodila dijete.
Kad je ono umrlo, vratila se u Englesku i zaljubila u Charlesa.
Bog zna zašto. Pompozna uš!
A onda se pojavio taj vrag Eustace.
Da ste pročitali njezino pismo, znali biste zašto sam to učinila.
Voljela je Charlesa. Nije mogla živjeti bez njega.
Ali zbog njega se nije smjela udati. Izabrala je najbolji izlaz.
Da ste vidjeli to pismo! A vi to zovete ubojstvom! - Kad to jest!
Čovjek kojeg ste željeli nasamariti već je u zatvoru.
Želite li ga doista uništiti?
Želite li uništiti život i um bilo kog ljudskog bića?
Ne. Ne želim. Voljela bih da želim.
Ali ne želim.
Neka sam proklet!
Nije ubojstvo zamaskirano u samoubojstvo,
nego samoubojstvo prikazano kao ubojstvo.
I to lukavo! Ništa nije bilo prenaglašeno.
A aktovka? Štapovi za golf?
Pripadali su gđi Allen.
Gđica Plenderleith tvrdila je da je gđa Allen dešnjakinja
kako bismo povjerovali da je ubijena.
Ali štapovi su bili za ljevake! - Naravno!
U ormaru nam je skrenula pozornost na pogrešan predmet.
Aktovku je iskoristila kao... Kako se kaže? Zavarivač? Varilica?
Varalica. - Tako je.
A sada, prijatelji, vodim vas na ručak!